![](https://liza.ua/wp-content/uploads/2023/09/benjamin-lehman-ppmixmhhhyc-unsplash.jpg)
Агресії у суспільстві багато. І, на жаль, її градус лише зростає. Але якщо з активну агресію легко ідентифікувати – вона і в тоні, і в образливих словах, і в загрозливій позі чи жестах – то з пасивною агресією складніше. Зазвичай пасивна агресія обгорнута у фантик від дуже смачної цукерки та впроваджується під прикриттям «я хочу тобі тільки добра» або «я тобі допомагаю». Тому ми часто губимося і не відбиваємо нападів вчасно. Розглянемо 10 найяскравіших прикладів пасивної агресії, щоб не мучитися сумнівами, що це було, а одразу її купірувати.1. Листівні маніяки
Листівні маніяки, які закидають віртуальними листівками всі свої контакти у всіх комунікаторах на всі свята, особливо на релігійні. Звичайно, коли відкритофіли читають цей пункт, вони з ним дуже не згодні і відразу говорять про паперові картки, які прийнято було відправляти в епоху “До Інтернету”. Я пам’ятаю цей час. У цих листівках люди теж писали досить шаблонні привітання на кшталт «Щастя, здоров’я та всього найкращого». Але писали їх самі, самі вибирали листівки. Самі опускали їх у поштову скриньку. При цьому листівки готували до загальноприйнятих свят, на кшталт Нового року чи дня народження. А зараз ти можеш отримати віртуальні листівки з нагоди Великодня, Рамадану, дня взяття Бастилії та китайського нового року одночасно. І люди, що їх відправили, не те що не запитають у тебе, в яких богів ти віриш. Вони не поцікавляться, чи ти віриш взагалі. Але дуже образяться, якщо ти скажеш: “Спасибі, мені не потрібно”.2. Хронічні запізнення
Періодично запізнюємося ми всі – пунктуальність дуже залежить від щільності трафіку, особливо в мегаполісах. Але є люди, які на будь-які заходи приходять на 10-15-30 хвилин пізніше. І дуже галасливо і активно займають своє місце, при цьому порушуючи процес, що почався до появи. Це потреба у увазі, яка задовольняється непрямим шляхом. Коли ми усвідомлюємо свою потребу, ми можемо прямо попросити допомоги у її задоволенні. Тоді інша людина обирає, готова вона допомогти в цьому чи ні. Якщо потреба не усвідомлюється – чи усвідомлюється, але її задоволення стоїть заборона, – прямо звернутися по допомогу людина неспроможна. Відповідно, він шукає обхідний шлях, завуальований, і тим самим позбавляє іншу людину права вибору. Тому що не каже йому, чого насправді від нього хоче. Такий ось шлях «вибивання» того, що потрібно, агресивний сам по собі і викликає агресію у відповідь. А є ще категорія пасивних агресорів, що постійно спізнюється, наприклад, у театр, і не відключає мобільні телефони. Спочатку вони привертають увагу довгою дорогою до місця, а щойно його займуть, то всі одразу чують трель дзвінка з посилом: «Всі, хто мене не побачив, хай почують».3. Антикомпліменти
Напевно, кожній жінці знайома ситуація, коли вона чує від іншої жінки фрази: “Як ти одужала”, “Щось ти постаріла”, “Минула стрижка тобі більше йшла”. Хоч і вимовляються вони дбайливим тоном, і в очах того, хто говорить, читається смуток, відчуття залишають мерзенні. Тому що кожна людина, яка має здоровий глузд, очі і дзеркало, може побачити в ньому, як він виглядає. І якщо він правда одужав, постарів і зробив невдалу стрижку, він це розуміє, але в даний момент часу ніяк не може змінити. І найменше він хоче, щоб йому про це нагадували. Нехай і з величезною турботою.4. Навішування провини
У багатьох є знайома чи родичка, яка періодично дзвонить і каже: «Чого ти мені не дзвониш? Я за тебе так переживала» – і цим миттєво змушує відчувати провину, адже ти забула про людину, яка так хвилювалася про тебе. Хоча насправді телефонує той, хто більше хоче поспілкуватися. Але одного спілкування такою знайомою мало, вона ще хоче бути у «білому пальті», тобто височіти над усіма. Викликати провину – також поширена тактика роботодавців, які звикли критикувати та знецінювати працівників, щоб не платити їм реальної зарплати.5. «Біле пальто»
У будь-якій дискусії завжди знайдеться людина, яка скаже: «А ось я ніколи так не роблю, не відчуваю, не роблю». Особливо часто люди в білому люблять говорити, що вони ніколи не зляться, вони всі добрі, позитивні та оптимістичні. газлайтинг. А протиставлення себе іншим людям дуже агресивне, тому це конфліктна позиція. А протиставлення компліментарне – “я краще за вас” – агресивно подвійно. Не дивно, що людей у білому так намагаються закидати коричневою субстаницею.6. Докори та причіпки
Коли людина злиться на тебе, але з якихось причин не може прямо про це сказати, вона починає чіплятися і дорікати тобі за неправильність твоїх вчинків і реакцій. Супроводжуватися це може найкращим тексто- «я тебе навчаю, я хочу щоб ти зробив, як краще». Але суть проста – якщо не можна прямо вкусити, то я тебе покусуватиму, поки ти не звивайш.7. Сарказм
Як і з докорами: людина на тебе сердиться, але не може прямо це висловити. Тоді він починає з тебе жартувати, але ці жарти виставляють тебе в невигідному світлі, та ще й публічно. Зазвичай так може робити подружжя у конфлікті або токсична мама, яка з усмішкою розповідає черговому кавалеру доньки, яка недотепа. Або показує йому її дитячі фото з безглуздою чубчиком або на горщику з голою попою.8. Нав’язливе годування
Причому необов’язково дорослими дітей, часто дорослі роблять це одне з одним. Коли доросла дочка вирішує стати вегетаріанкою, а мама сервірує стіл м’ясними закусками, ще й ображається, чому дочка їх не їсть – адже мама так старалася і готувала. Коли чоловік вирішує сісти на дієту, а дружина продовжує пекти пончики та плюшки. Коли дитину заштовхують їжею, бо вона корисна і треба з’їсти ще одну ложечку за маму, за тата і за того хлопця.9. Порушення дистанції
Коли хтось постійно займає твоє місце, бере твої речі і забуває повернути. Зазвичай це безсловесний спосіб вираження пасивної агресії. Коли людина просто присувається до тебе впритул і продовжує присовуватись, навіть коли ти відходиш. Або коли колега наполегливо сідає на твоє місце, варто тобі на хвилину з нього встати. Або бере без попиту речі з твого столу та ніколи не ставить на місце.10. Заподіяння добра
Будь-яке заподіяння добра, допомоги, підтримки, про які ти не просила. І без запитань, чи потрібні вони тобі. Буваю різні ситуації, і люди можуть перебувати в такому “роздратуванні”, що правда не можуть прямо сказати, що їм потрібна допомога. Але інша людина завжди може запитати, чим вона може допомогти і що вона може зробити. Якщо людина не питає, але щось робить – це означає вона робить це для себе, а не для тебе, але “рахунок” при цьому хоче отримати з тебе. І це – насильство. У житті ще багато прикладів пасивної агресії, і їх навряд чи можна вмістити у статті. Але найнадійніший спосіб розпізнавання – це реакція. Якщо людина декларує, що робить щось неймовірно добре для тебе, а тебе при цьому трусить зовсім не від радості та вдячності, – це означає, що ти зустрілася з пасивним агресором. І твій організм сигналить тобі захищатись!
дійсно цікавий матеріал кожного дня!